Spartacus!
Du angriber uden omtanke.
En svaghed, en modstander kan udnytte.
En svær bedrift, når han ligger ned.
Du taler også uden omtanke.
Endnu en svaghed.
Thrakere.
Altid liggende på ryggen med benene spredt.
Hvor de hører til.
Glem alt, hvad I har lært udenfor disse vægge.
For det er mændenes verden.
Vi er mere!
Vi er gladiatorer!
Studer. Træn. Blød.
Og én dag vil jeres navne være en legende,
hvisket med frygt og respekt.
Som byen taler om Crixus, Capuas mester!
Men han blev ikke til en legende i arenaen.
Det skete her, i denne skole.
Ved min pisk!
Angrib!
Hør efter!
Vulcanaliaen er blevet annonceret!
- Vulcanalia? - En festival mod skovbrande.
Dominus Batiatus vil se 20 kæmpe
til dette års Vulcanalia.
Hans gave til Capuas indbyggere!
Vores laveste vil kæmpe ved daggry. Derefter kæmper otte par.
Hvorefter jeres mester vil præsentere hans bedste.
To af vores bedste
som skal kæmpe i arenaen!
Så Crixus?
Bestemt Crixus.
Og hans modstander?
Mod Capuas mester?
Er det ikke ligegyldigt?
20 mænd!
Jeg stiller 20 mænd til rådighed til Vulcanalia,
hvoraf jeg selv betaler vinderen,
og hvilken tak får jeg fra dommeren?
Han frygter, han ikke ville dukke op
på aftenen for legene på grund af "pressende omstændigheder"!
- Af hvilken slags? - Jeg har hørt rygter om,
- at han skal spise med Solonius. - Solonius?
Men han stiller ingen mænd til rådighed til Vulcanalia.
Men hans tunge finder stadig vej op i dommerens røv.
Er den ny?
Til receptionen, ja.
De stigende omkostninger skaber bekymringer.
Det skaber muligheder.
Jeg betvivler ikke dets import, men dets størrelse.
Tørken har taget hårdt på vores ressourcer,
og nu hvor dommeren ikke kommer...
Skat, du må bruge mønter for at få mønter.
Det lærte min mand mig.
Han er en vis mand.
Han har sine øjeblikke. Og dette vil blive et af dem.
Du vil begejstre og forbløffe og sikre mange års forretninger.
Og måske endda overtale Glabers kone til beskyttelse.
Ilithyia?
Jeg troede, hun var i Rom med hendes utaknemmelige mand.
Hun er vendt tilbage til legene uden ham.
Hun er ved at få smag for dem.
En, jeg vil udnytte.
Den nye farve klæder dig.
Skal jeg farve resten, så det matcher?
Fuglen ville gøre mere gavn i min skål.
Det er sikkert dit sidste måltid.
Barca? Han er blot en høj mand.
Han er en legende.
Efter Karthago led nederlag til romerne,
tvang de hundredvis af hans mænd
til at kæmpe i arenaen.
Efter halvanden dag
stod blot to tilbage,
Barca, og hans folks leder,
den ærbare Mago.
Hans evne og årevis af erfaring var hans allierede.
Styrke og ungdom var Barcas.
Mago faldt,
og Barca blev Bæstet fra Karthago.
Han besejrede en gammel mand.
Mago var en frygtet kriger, en leder med blod på hænderne.
Han var også Barcas fader.
Er det sandt?
I gladiatorernes verden,
skaber en mands berømmelse og ære sin egen sandhed.
Berømmelse og ære.
Jeg ønsker ingen af delene.
Mønter så.
Ligesom mig.
Åbn portene og hav vagten klar.
Et øjeblik, Dominus.
Ti skridt.
Er der nyt om min kone?
Hun blev solgt til en syrisk handlende.
Fandt De hende?
Jeg mener at vide, at hun sejler på Orontesfloden.
Til Damaskus? Eller måske Antiochia?
Ligner jeg en skide pil,
hvis næse peger imod din kones dryppende lår?
Du går over dine beføjelser!
- Dominus. - Vi leder fortsat,
mere behøver du ikke vide. Indtil da, kæmp. Vind.
Hendes frihed vil kræve betydelige summer fra dig.
For almindelig. Vis mig noget fornemt.
Et øjeblik, jeg har lige det rette.
Mit smukkeste stykke.
En fejlfri diamant importeret fra minerne i Skythien.
- Pris? - 30 denarer.
30?
Dette smykke.
Er det noget, Ilithyia ville begære?
Jeg ville ikke vise hende andet.
Hun har en meget forfinet smag.
25.
29.
28, og så modstår jeg min trang til at smide dig ud fra balkonen.
28 så.
Kom.
Form to! Klar!
Et.
Form et! Klar!
Et.
To.
Form to. Klar!
Et.
To.
Form tre!
Hold.
Spartacus. Drømmer du om minerne?
Mit fokus er på blod og kamp, Doctore.
Men din træning viser, at du ikke fortjener det.
Jeg er thraker. Det er i mit blod.
Thrakien?
Det er en pissump.
Knæl.
Det er ligegyldigt, hvor I kommer fra.
Det eneste der betyder noget er lyden af min stemme
og sandet under jeres fødder.
I vil lære at forgude det.
Træn videre.
Sandet lugter af Thrakien.
Måske bør jeg skide for at fuldende aromaen.
Dig.
Du er blevet tilkaldt.
Tørken lader til aldrig at ende.
Hvordan klarer du den?
Domina sørger for mig.
Det er godt. Godt.
Hvor længe har du tjent Domina?
Hele mit liv.
Jeg blev født her i skolen.
Og du er for nyligt blomstret op.
Jeg lod mærke til det ved legene
for tre måneder siden,
da jeg kæmpede mod Arnochia fra Tarquinia.
Nød du min sejr?
Jeg var glad. Da det sluttede.
Det er ikke let at halshugge en mand.
Man skal finde den rette vinkel.
Jeg bryder mig ikke om legene.
Det er underligt
for en slave på en gladiatorskole.
En, der ikke bør rettes på.
- Jeg ville ikke fornærme dig. - Domina venter.
Du tog for lang tid om at komme herhen.
Jeg ville ikke vække mistanke
hos mine mænd om mit formål.
Og hvad er det så, du Capuas mester?
Hvad end Domina begærer.
Jeg købte denne halskæde til receptionen.
Synes du, den er for meget?
Mit blodomløb stiger.
Men det kan jeg ikke give halskæden æren for.
Hvad får din puls til at stige?
Deres læbers berøring.
Deres bryster.
Og alle glæderne forneden.
Jeg har brug for dit lem i mig.
Jeg har brug for det i mig nu.
Mist aldrig fokus!
Selv ikke hvis Jupiter åbnede himlen
og viftede sit lem fra skyerne!
En gladiators første forstyrrelse er hans sidste.
Ikke alle kampe ender med døden.
To fingre.
Et tegn på overgivelse.
Og vanære.
Eden, jeg svor til dette sted indebar ikke at tigge.
Han spørger ind til nuancerne af...
Jeg behøver ikke en lektion i underkastelse.
Ønsker du en anden lektion?
Måske i at adlyde?
Til hullet!
Jer begge!
Måske talte jeg for hastigt.
Måske?
Hvad, jeg opfattede som mod hos dig, viser sig at være tåbelighed.
Jeg kan ikke overgive mig i arenaen.
Jeg skal sejre.
Hvad vil der ske, hvis du ikke kan det?
Så vil der være stilhed.
Næste gang du irriterer Doctore, vil jeg være ligesådan.
Dit selskab var ikke tiltænkt.
Men alligevel står jeg ved din side, min penis i det samme lort.
Jeg beklager.
Er det alt?
Ingen begrundelse,
ingen indsigt i, hvad fanden du har gang i?
Jeg ønsker blot at behage Batiatus.
Løgn og latin.
Det svar stemmer ikke overens med dine handlinger.
Han gav mig et løfte.
Hvad tilbød han en, der hverken ønsker berømmelse eller ære?
Min kone.
Taget fra mig, da jeg blev tilfangetaget af romerne.
Sejrer jeg i arenaen, finder han hende.
Er hun det værd?
Hun er alt værd.
Ligeledes er min.
To år her.
Betale min gæld med gevinsterne. Holde hende i mine arme igen.
Måske vil lugten være vasket af til den tid.
Hvad kalder du hende?
Aurelia.
Din?
Sura.
Er det at være begravet i skrald
en del af din plan for at få Sura tilbage?
Vil du spilde din ration på at vaske dit tøj?
Det giver mening for mig.
Saml jer.
Jeres mester har arbejdet.
Kampene til Vulcanaliaen er blevet fastlagt.
Crixus, Capuas ubesejrede mester,
du vil ære Batiatus' hus ved at være hans førstevalg!
Og hvem vil udfordre mig, Doctore?
En mand af dygtighed og helligelse.
Hans evner, hårde arbejde og sult
vil blive belønnet.
Gnæus!
Endelig mødes vi, broder.
Dø nu ikke for hurtigt.
Mig?
Jeg knalder dit lig.
Med den penis?
Ashur har resten. Må guderne være med jer!
En efter en. En efter en, I sataner!
Batiatus har selv givet mig listen.
Kom med den, din skid.
Barbarer.
Idiot.
Lad mig se den. Giv mig den.
Er du steget?
Det samme er du.
Vi skal kæmpe mod hinanden i åbningskampen.
Den første kamp?
Pladsen til de ydmyge og uhåndgribelige!
- Vi vil modbevise det. - Til hvilket formål?
Vinderen vil ikke få mere end en halv mønt.
Så lidt?
Det er ikke nok for nogen af os.
Hvad får førstevalgene?
Meget mere.
Jeg har allerede sejret mod Crixus én gang.
Skal jeg kæmpe mig op fra bunden for at møde ham igen?
Er jeg nu bunden?
Du ved, hvad jeg mener.
Havde Batiatus ikke holdt min hånd,
havde jeg skilt hans hjerne fra hans hoved.
Jeg nærer ikke følelser for Crixus,
men jeg ville være påpasselig, han er farlig.
Hvad bygger det omdømme på?
At han har kæmpet mod mænd som Gnæus og hans lille net?
Crixus skabte sit omdømme mod langt værre mænd.
Dæmoner fra underverdenen.
Gargan-tvillingerne.
Decimus og Tiberius,
sønner af en skøge, voldtaget af en sjakal. Mere bæster end mænd.
De terroriserede østkysten i mange år, før de blev fanget.
De blev kastet i arenaen for at dø,
men mæskede sig i stedet i knogler og blod.
Ligene af hårdførte mænd efterladt halvt fortærede.
Ingen ville frivilligt kæmpe imod dem.
Undtagen en, Crixus, Capuas mester!
Blodet flød. Publikum jublede.
Og dæmonerne faldt for hans sværd.
Sønner af en sjakal?
Således lyder det.
Historien er en spøg,
ligesom Crixus.
Hører I ham her?
En dag vil du måske bevise dig selv.
Indtil da kæmper du ved daggry med resten af udskuddene.
Jeg holder trit med Spartacus.
Hører jeg stadig til i bunden?
- Jeg tog fejl. - Det sker ofte for dig, gør det ikke?
Jeg vil kalde dig ligeværdig. Mere end det skal fortjenes.
Det bliver en god kamp. Må guderne lade os begge overleve.
Her er mange dette sted, jeg gerne så døde.
Du er dog ikke en af dem.
Du har muligvis ikke et valg.
Der er altid et valg.
Det udtryk bekymrer mig.
Ord, jeg ofte har hørt fra min kone.
Dit net rammer utroligt godt, Gnæus.
Du ser imponerende ud over for den lille træmand.
Jeg glæder mig til at se dig i arenaen
iblandt mænd.
Der er du med dit frygtindgydende net
som en ung, våd pige.
Din satan!
Varmen har gjort Gnæus gal.
- Han angreb som en gal ged. - Jeg så hans øjne.
De var gale af tørst.
Barca! Kerza! Plej Gnæus.
Vend tilbage til arbejdet!
Ashur.
Der er noget, du skal hente for mig.
Hvad end du har brug for skaffer Ashur.
Følg mig, væk fra snagende ører.
Jeg må stoppe med at stå ved siden af dig.
Gnæus var utilregnelig.
Hvis det var din hensigt at erstatte Gnæus, er du et fjols.
Han tjente i fem år, før han fik det privilegium.
Sura kan ikke vente i flere år.
Det kan din død heller ikke,
hvilket vil ske, hvis du møder Crixus i arenaen.
Gladiatorer!
Jeres publikum er ankommet. Klæd jer hurtigt på.
Receptionen begynder.
Crixus! Lad den gode Mercato få et bedre kig på dit sværd.
Dominus.
Selv samme klinge som dræbte Tiberius og Decimus.
Hvis du ville skænke Capua gaven af en gladiator,
hvad ville da være bedre end at sikre Crixus
samt et dusin eller sådan af mine andre mænd
for at fuldende forhandlingerne?
Jeg har overvejet lege til ære for min gode ven...
Ashur!
Den gode Mercato vil afholde lege.
Lad os opfylde hans bud, skal vi?
Kom.
Støvet og heden bliver værre for hver time.
Jeg ville være i Rom, var det ikke for legene.
De må love at besøge mig, mens jeg er der.
Min fars villa er utroligt deprimerende.
Det er en skam, at Deres mand ikke er med.
Hvordan har Legatus det?
Godt.
Siden hans hjemkomst fra Thrakien, er senatet hans elskerinde.
Deres krav er uendelige.
Mænd og deres ambitioner.
De burde lære at værdsætte de finere ting i livet.
Jeg er vild med den halskæde.
Den her? Blot et nips.
Den minder mig om et smykke, jeg fik fra Ramel en årstid.
Da smaragder stadig var på mode.
Jeg hører, de er på vej tilbage.
Måske burde jeg finde min frem så.
Venner, gamle og nye!
Jeg værdsætter, at I beærer Batiatus' skole
med jeres tilstedeværelse i aften.
Morgendagens Vulcanalia garanterer megen ære i arenaen.
Men i aften,
vil jeg præsentere jer for de bedste gladiatorer i landet!
Se! Rør!
Føl kvaliteten!
Bestil enhver, I begærer.
Kom! Vær ikke generte, de bider ikke!
Og hvis de gør, får I ti procent rabat!
Gæsterne er vilde med vores thraker, ikke sandt?
En nysgerrighed, der skyldes hans skæbne hos Solonius' mænd.
Hellere nysgerrighed end ligegyldighed!
Måske kunne vi udnytte interessen til at tjene mønter.
Med Gnæus tvivlsom,
hvad synes du så om Spartacus i hans sted?
Med al respekt, Dominus,
så ønsker folket en hæderlig kamp.
Spartacus er stadig et dyr.
Jeg tænker videre.
En dag vil det dog være en kamp, der bør finde sted.
Et øjeblik alene.
En sjældenhed for en mand, som folket begærer, hvad?
Videre til forretning så.
En vanskelig opgave med kort varsel,
men dog alligevel fuldført.
Skiderik.
Deres gladiator er godt bygget,
ikke sandt?
Der findes ingen bedre i hele republikken.
Sikke en mand.
Jeg sitrer efter at se ham i arenaen igen.
Det gør vi alle.
Lever thrakeren stadig?
Endnu.
Er der ikke andet af interesse at se?
Min mand vil snarligt offentliggøre hans førstevalg,
og der er rigeligt med vin.
Jeg tror desværre, sengen kalder på mig.
Måske bør jeg undskylde mig.
Selvfølgelig.
Der er selvfølgelig én ting, De måske vil synes om.
Noget af en mere fysisk natur.
Dig der.
Følg med mig.
Fem denarer på, han ikke holder 20 stød til.
Jeg har aldrig set en gladiator kneppe før.
Se lige, hvorledes han knalder hende!
Som en vred tyr!
En gladiators dyd strækker sig længere end arenaens sand.
De skulle være de sande bæster som elskere.
De må røre.
Tilgiv mig, Aurelia.
De giver utænkelige nydelser.
Kan han gøre det igen? Få ham til at gøre det igen!
Fortsæt.
Er vi enige?
Rabanus møder Crixus. Ryk Hamilcar op for at udfylde tomrummet.
Jeg overhørte Batiatus og Doctore.
De talte om hovedkampen.
Sardinieren skal møde Crixus.
Nyheden balancerer ikke min sag.
Hvad end du tænker, så glem det.
Mit gode folk,
I har nydt min mad, min vin,
den afrodisiakalske tilstedeværelse af min smukke kone!
Forbavs jer nu over offentliggørelsen af morgendagens hovedkamp.
Crixus, Capuas mester,
vil gå over sandet og møde...
Spartacus!
Nej, lad dem kæmpe!
Så er det nok!
Jeg flår dit skide hjerte ud af dig!
Kom og tag det, kujon!
Se deres had brænde ukontrollerbart!
Det var blot en forsmag! I morgen,
vil de afgøre deres strid i arenaen!
Crixus, den ubesejrede!
Spartacus, køteren, der trodser døden!
En storkamp!
Ære til Capua! Ære til Rom!
Receptionen blev nær ødelagt, og hvorledes belønnes han?
Med hovedkampen!
Du hørte folket. Jeg traf den bedste beslutning.
Thrakeren har endnu ikke kæmpet en kamp som gladiator.
Hvorfor smide ham foran alle andre og mod Crixus?
På grund af hvad han besidder.
Folkets interesse.
De ville kæle for en vild hund.
De har taget interesse i Spartacus. Jeg vil få det meste ud af det.
Han er uforudsigelig og respekterer hverken regler eller ære,
og hvis der sker Crixus noget...
Han udgør ikke en trussel for Crixus.
Han er blot en nyhed, der skal bruges og smides væk efter behov.
For fanden, er der slet ikke noget vin tilbage?
Hvad står du og kigger for?
Hent noget skide vin.
Jeg beklager. Jeg ville ikke forskrække dig.
Da vi talte sidst, mente jeg ikke at være uhøflig.
Jeg er bekendt med sværd, ikke ord.
Finder Domina ud af, jeg tabte den sidste kande...
Ræk mig stykkerne, så smider jeg dem ud over klippen.
Vent.
Måske vil denne gave forklare, hvad ord ikke kan.
Vær sød.
Jeg forsøger at beslutte mig.
For hvad?
Om jeg skal lykønske eller kondolere.
Du har muligvis slået Crixus før
ved at fælde ham med den beklædning,
men at møde ham i arenaen...
Hans omdømme er opblæst.
I morgen vil jeg bevise det.
Snart vil han prale med, han kan slå selveste Theokoles.
Måske.
Hvis jeg kendte manden.
Theokoles, dødens skygge.
Han taler så skamløst om arenaen.
Han ved intet om dens historie.
Theokoles er ingen mand, thraker.
Han er noget helt andet.
Det siges, han er over tre meter høj.
Jorden ryster under hans fødder.
Han skygger for solen.
De fleste mænd dør ved synet af giganten.
Det er de heldige.
Min fader taler om en munus, hvor skyggen kæmpede mod over 100 mænd.
Ikke én overlevede.
En fortælling, der skal skræmme børn.
Theokoles er ikke nogen legende.
Før han trak sig tilbage, havde kun
én mand kæmpet mod ham og overlevet.
Og han går iblandt os, hans pisk rammer vores rygge.
Det er ikke tidspunktet til løs snak.
I morgen træder I ind i arenaen.
Mange for første gang.
Nogle måske for sidste gang.
De vil juble efter jeres blod.
Og de vil få det.
Må guderne velsigne dig, som de gjorde mig denne morgen.
Sura troede på guderne.
Da romerne tog hende,
kom ingen af dem ned fra himlen og greb ind.
Jeg vil rette deres fejl.
Det tror jeg på, du vil.
Folket kan lide dine mænd.
Ja, det er et godt show.
Du ærer vores by, Batiatus.
Æren er min, dommer.
Skal jeg være ærlig,
frygtede jeg, der intet nævneværdigt ville være i år.
Det er svært at finde mænd værdige til disse små lege.
Den gode Solonius havde allerede bedre planer.
Måske vil Solonius være til rådighed til næste år.
Man kan blot håbe på det.
Måske burde jeg ikke have vendt tilbage uden regn.
Måske lidt vand.
Eller måske lidt vin.
Tanken får maven til at vende sig.
Dit selskab i går aftes forbløffer stadig sanserne.
- For meget? - Vin, ja.
Af andre interesser,
blev overfladen blot skrabet.
Lidt vand så til at slukke din nuværende tørst.
Så sker det.
Gode indbyggere i Capua!
Det er min store ære
at introducere hovedkampen i Quintus Lentulus Batiatus!
Træd ind Thraex!
Besku Spartacus!
Spartacus! Spartacus! Spartacus!
Berømt for hans storslåede sejr ved senator Albinius' lege,
hvor han egenhændigt slagtede
fire af Solonius' gladiatorer! Fire!
Træd ind Mumillo!
Vidunderet foran jer behøver ingen introduktion!
Han er kendt for sit sværd, sit skjold og sin ære!
Crixus! Capuas mester!
Endelig, Crixus!
Se, hvorledes hans form fanger solen.
Capua!
Til ære for navnet Batiatus og den hellige Vulcanalia...
De var end ikke færdig med talen, og thrakeren angriber?
Skulle det ikke ske?
Nej.
Hvor spændende.
Er det alt, hvad thrakeren er i stand til?
Efter hvad han gjorde ved Solonius' mænd,
havde jeg håbet på mere.
Crixus! Crixus! Crixus! Crixus!
Capua!
Skal jeg begynde?
Nu dør du, thraker.
Dræb. Dræb.
Spartacus kæmpede bravt!
Lad ham leve til at kæmpe endnu en dag!
En sur afslutning på festlighederne.
Jeg beklager. Spartacus var dog ikke helt billig.
De har allerede tabt publikum.
Han lever?
Hvor skuffende.
Hans omdømme er velfortjent.
Min klinge kunne ikke finde nogen svagheder.
Og dog var der en.
Der var mindst ti point, hvor du kunne have fået overtaget.
Du havde brug for mere træning.
Jeg vil træne hårdere så.
Nej.
Det er for sent til den slags.